The Eastern Spirit Subbing Squad представя
Свободни ли сте довечера?
Довечера ли? - Да.
Нека помисля... Днес имам репетиция.
Обаче ще бъде кратка.
Искаше ми се да проучим новата игрална зона.
Какво ще кажете? - Навита съм!
Ами ти, Ери? - Имам да уча за изпитите,
но след 10 ч. ще съм на линия. - Супер! Само така!
Значи е решено.
И така...
Среща в Мак Ану в 10:00.
Който дойде последен, ще бъде стръв за чудовищата.
Що за глупост! - Ама че си бебе.
ДОТХАК / КВАНТ
Групова разходка
Проклятие!
Помощ!
Това си го биваше!
Взе да става досадно.
Какво беше това?
Да се махаме!
Чакайте ме!
Тобиас, ти си злато! Винаги знаеш как да реагираш.
Нищо няма да спечелиш с ласкателства. - Хайде де! Не бъди толкова скромна!
И на теб съм длъжница, Мери.
Дори новобранците имат по-добра ориентация!
Как успя да се загубиш?
Понякога и маймуната се изхлузва от клона.
Всички грешим. - Някои по-често от други.
Остави я! Дори смъртта няма да я излекува от глупостта.
Такава си е нашата Сакуя.
Как можа да го кажеш? Нарани гордостта ми.
Гордостта й...
Чух те! Ще си платиш за това!
Значи тук водела пътеката!
Да, макар че мястото е малко странно.
В какъв смисъл? - Ще видиш.
Имай малко търпение! Ако тръгнем по тайния път,
съдържанието на ковчежето ще се промени
и ще избегнем битката с боса. - Няма да се бием?
Ами точките опит? - Я почакайте!
Намерих предмет!
Сакуя! - Какво?
Стига си събирала боклуци!
Нищо чудно, че...
Какво става там?
Някаква гилдия ще се бие с местния бос.
Дракон!
Това е Уан Син.
Легендарният звяр на играта.
Чувала съм, че има имунитет срещу физически атаки.
Първите играчи, които успеят да го победят,
ще получат титлата "Потомци на Фиана".
Тя да не е пияна? - Така изглежда.
Ще отклонява физическите ви атаки. Използвайте само стихийни!
Лечителите да се отдалечат!
Не си губят времето. - Толкова са организирани!
Трябва да направя скрийншот! - Не се губи!
Ще блъвне Огнен дъх! Разпръснете се!
Лечителите да действат, веднага щом свърши!
Леле, на това му се казва мощен дъх!
Какво става? - Пак я свърших една...
Стъпих върху нещо! - Не знаеш как да мирясаш, а?
Спря. - Ноиз!
Екранът е празен. - Дали е обичайно събитие?
Стига бе!
Тоби? - Задава се нов дъх! Размърдайте се!
Капанът на боса. Добре ни подреди.
Ей, вижте ги тези!
Тобиас Информатора?
Едва ли ще ни преследва толкова далече.
Изключено!
Дизайнерите са се престарали!
Мъртви сме, ако го оставим да хвърли огнена магия тук!
Спор няма... Почакай!
Сакуя, глупачке! Защо дойде? Исках да го отдалеча от вас!
Как щеше да се измъкнеш, ако бяхме отпрашили?
Побързай! Изчезваме оттук!
По-живо!
Мислех, че ще гризнем дръвцето. - И чия щеше да е вината?
Не открихме никакви редки предмети.
Толкова ядове, и нищо в замяна. - Грешиш.
Това че бе просто игра, не прави преживяното по-малко реално.
Съкровищата на този свят не могат да се мерят
със спомените, които споделяме. - Тобиас...
Кога се докопа до това наметало?
Наистина! - Тобиас Велики не пропуска нищо.
Нямам думи.
Днес беше страхотно.
"Света"...
е страхотен!
Асуми! Асуми!
Събуди се, за бога!
Будна съм.
Ери вече те чака.
Сериозно?!
Ти ли изключи будилника ми?
Ако пак ще се мотаеш след училище, върви да купиш салфетки.
Защо аз? Не искам!
Я почакай! Пак ли взе да ме командваш?
Тръгвам! Извинявай! Да вървим!
Всяка сутрин ли се успиваш?
Как ставаш толкова рано? Лягаме си по едно и също време.
Будилникът ми звъни още от зори. - Глупаче.
Спри!
Трябва да хванем този автобус! Спри!
Добре, спря! Побързай де!
Успяхме.
Хабите си младостта в бързане.
Млъкни! И защо си облечена така?
Защо не? Предпочитам практичното пред стилното.
Или поне в реалния свят.
Не мога да те разбера.
В играта само се киприш,
а в действителност си пълно неглиже.
Остави ме на мира!
Нека поговорим за микрочипа, поставен в телата ви.
Каква е необходимостта от тези импланти?
Защо ни е нужна кибер технологията? - Стойността на суровините пада.
Информацията за масовия спад на цените
ще ги продаде като топъл хляб.
Вече няма да видите шифровани данни.
Всичко се декодира от една-единствена програма.
Същото важи за процеса на валидиране.
В миналото са използвали пароли и смарт карти...
Награда от 300 000?
"Заподозрян в умишлено прекъсване на съвместна мисия
и причиняване на смъртта на 16 членове от гилдията."
Мъртва съм.
Поздравления! Вече си известна.
Не е смешно! Видяха и трите ни.
Сега как да си покажа носа там?
Това е шанс да си вземеш почивка от играенето.
Изпитите наближават. - Ери, звучиш като майка ми.
Една нощ учене, и съм ги взела.
Аз също. Ще се сетя за всичко на момента.
Сигурно бълнуваш.
Оценките ти дори не се доближават до тези на Йори.
Кандидатстването е догодина. - Днес някой е станал наопаки.
Няма да играя "Света", докато не минат изпитите.
И ти трябва да се замислиш какво ще правиш занапред.
Искам да играем "Света" и през идната година.
Асуми!
До миналата година мислех да ходя на училище
и да завърша като всички останали.
Но откакто заиграх "Света", ежедневието ми се промени.
Беше толкова забавно! Открих съвсем нов свят.
Вярно че понякога стават издънки като тази с гилдията,
но нали не са всеки ден.
Освен това с Йори станахме приятелки. Не искам това да се промени.
С Ери можем отново да се веселим както едно време.
Но ако продължавам да ви забърквам в беди, едва ли ще ме търпите дълго.
Искам с Ери да влезем в един университет,
затова мисля и за бъдещето.
Наистина ли? - Да.
Ако помислите малко, решението е много просто.
Среща на обичайното място, довечера в 8.
Чакай малко! Какво е решението? - Ела довечера и ще разбереш.
Дали мисли сериозно за това?
Сигурно планира да учи в "Света".
Внимание, играчи!
Тази зона ще бъде подложена на техническа профилактика.
Спри! - Припознали сте се!
Това е виновно за всичко.
Мери и Тобиас казаха, че ще са извън линия днес.
Каква скука! Щях да им предложа да учим в "Света".
Може би трябва да се извиня.
Клъвна! Само така!
Леле, голяма е!
Видя ли я? - Не.
Може да е минала през портал. - Хората ни ги наблюдават.
Не сме проверили навсякъде. Хайде! - Разбрано!
Напоследък "Света" изглежда доста реалистичен.
Сякаш са го обновили.
Готов си. - Благодаря.
Пак заповядай.
Аз съм Ас... Сакуя! Приятно ми е.
Аз съм Хърмит. - Хърмит?
Като онази таро карта? - Нещо такова.
За теб са обявили награда, нали? - Да.
Не ми казвай, че си от онази гилдия? - Не съм.
Вчера бях на същото място.
Да си намирала нещо необичайно там?
Нещо необичайно?
Събирам всичко, което се търкаля по земята.
Да не е някой рядък предмет?
Не, забрави какво казах.
Искам да те питам още нещо. - Какво?
Другите двама, които бяха с теб, ще идват ли днес?
Тобиас и Мери ли?
Не, но следващия път обещавам да ви запозная.
Те са мои приятели. - Приятели?
Ето я!
Кой е публикувал това от името на гилдията?
Не съм разрешавала подобна груба игра!
Боя се, че не е дело на наши членове.
Тогава го изтрийте, преди нещата да излязат от контрол!
Какво?! - Съжалявам, че трябва да го кажа,
но извършителите вече са...
Не ме заболя.
Откажете се! Хакнахме чувалите. Не можете да се освободите.
Ако излезете от играта, акаунтите ви ще бъдат изтрити.
За да го избегнете, повикайте другите двама.
Не става! Вече ви казах, че аз активирах капана.
А с Хърмит се сприятелих съвсем наскоро.
Пуснете поне него.
Не ни подценявай, хлапе.
Знаеш ли колко дълго се подготвяхме за онази мисия?
Нали не си мислиш, че ще минеш само с извинение?
Ами да, помислих си го.
Грубиян. - Лоши ли ти се виждаме?
Ти си тази, която ни прецака.
Искаш да поемеш вината, за да не замесваме другите?
Старите ти приятели струват повече от някакъв тип,
който си срещнала току-що, нали? - Страхливец!
На ти!
Не замесвай приятелите ми!
Тази е решила да се бие! - Сакуя!
Йотен!
Хей, не виждам нищо в тоя пушек.
Йотен, добре ли си? - Намерете я, по дяволите!
Убийте я, ако трябва! - Как го направи?
Наречи го талант. - Ето ги!
Сакуя, идвам на помощ!
Спри!
Нищо й няма. - Тобиас!
Какво търсите тук? Нали щяхте да сте извън линия?
Повика ни, и дойдохме. - Някой беше писал в ББС-а,
че е видял да те преследват в един от градовете.
Покажи малко благодарност.
Йотен? Той не беше ли играчът, който се присъедини за Уан Син?
Да. Проучих миналото му. Не му е за първи път.
Прегледах историята му и го докладвах, преди да дойдем.
Хич не си поплюваш! - Нищо работа.
Простете ни, г-н Хърмит. Забъркахме ви в нашите каши.
Не се тревожете. - Хърмит.
Благодаря за преди малко. Заповядай.
В знак на отплата.
Не се отчайвай, ако не е каквото търсеше.
Ето ги! Там долу!
Вече са тук? - Май не ги зашеметихме достатъчно.
Тези глупаци... След мен!
Съжалявам!
Измъкнаха се?
От другата страна! - Не се отказват.
Вие там! Искам да говоря с вас!
Слезте тук веднага! - Дявол да го вземе!
Не я слушай! - Майсторът на гилдията!
Чудо голямо! - Няма да се измъкнете!
Проклятие!
Предавам се! - Смит...
Аста! - Да я съборим!
Сакуя!
Хърмит!
Теб ще убия пръв.
Недей! - Спри!
Хърмит!
Какво става тук?
Къде съм?
Това не е обичайна зона.
Леле, шефът на гилдията! - Да.
Къде са останалите?
Това хора ли са?
Какво, за бога... - София!
Сакуя! - Разлогни се незабавно!
Това място е опасно. - Мери! Тобиас!
Къде е Хърмит? - Не знам.
Ако са го убили, ще се прероди в града. Важното сега е...
Мери, остави го!
Смит!
Какво стана? - Не бяхме подготвени за това.
Зоната е превърната в парийна папка.
Какво значи това?
Мери!
Заболя ме.
Какво е това, по дяволите? - Не знам. Въпросите после!
Да се махаме от тук час по-скоро! - Дадено.
По-късно ще ти пиша. - Добре.
Сакуя!
Пусни я! - Мери!
Какво става тук? Ери!
Превод и субтитри Ragnos
Eastern Spirit ® 2011 www.easternspirit.org
Кома. Изгнание. Минало. Настояще.
Легенда. Истина. Лични данни.
Призрак. Разбита парола. Електронен имплант.
Разследване. Укриване. Разруха.
Не пропускайте следващия епизод!